(ingress)

Käre läsare: har ditt CMS en god mapping mot kognitiva modeller? Tar er implementation av RUP hänsyn till affordances och UX? Kommer du till nästa gymnich?

Fattar du vad jag menar? Nä, jag trodde väl det.

Facktermer, förkortningar och fikonspråk drabbar oss hela tiden; även på webben. 

Alla skribenter vill bli förstådda är de skriver. Men det är lätt att glömma bort att andra inte känner till alla de där facktermerna och jargongen, som är så självklara för en själv. 

Det händer journalister och informatörer, som ska vara tränade i att skriva begripligt. Men det händer i än högre grad när "vanliga" medarbetare får ansvar för att sköta sina delar av organisationerna  och företagens sajter. 

Underhållet av sajterna decentraliseras alltmer; bara undantagsvis hinner webbredaktioner eller informationsavdelningar kolla eller rätta hur medarbetarna skriver. Och man kan kan nog säga, att hela poängen med att ha en sajt är förfelad om besökarna inte kan förstå vad som står där.

Är det här ett problem? Ja, det tror jag. Och inte bara på offentliga sajter. Jag har en känsla av att det kan vara ännu knepigare inne i företag - på intranäten.

Alla vet hur det är att börja på ett nytt jobb: man konfronteras med otaliga termer och förkortningar som man aldrig har hört talas om förut. 

I bästa fall kan man fråga sig fram. Men i dagens företag läggs allt mer av ansvaret på att söka (och hitta) information på den anställde själv: leta på intranätet!  Och där möter den nyanställde organisationens interna språk, skrivet av folk som jobbat länge och inte tänker på att alla inte är lika insatta som de. 

Inom EU kallas ett inofficiellt möte mellan utrikesministrar för "en gymnich" (efter det tyska slott där ett sådant hölls första gången, 1974!).

I ett stort företag i livsmedelsbranschen heter det som jag kallat "oh-kanoner" eller "dataprojektorer" för "solkanon". När jag såg notisen på intranätet om var den kunde hämtas, trodde jag det rörde sig om ett portabelt solarium som man kunde låna!

Lösning

Vad ska man göra? Att gå igenom alla sidor och rätta texter går inte.

Redan för flera år sedan (1999, faktiskt) föreslog jag ett verktyg för att åtminstone delvis angripa problemet. Och verktyget utvecklades faktiskt, men min dåvarande arbetsgivare förmådde inte göra något med det. För en tid sedan räddades verktyget dock av några kollegor som var villiga att satsa på det.

Så här fungerar det: 

Varje sida får  en knapp som heter till exempel "Visa denna sida med ordförklaringar". (Det görs i mallarna, så det är enkelt fixat.)
När läsaren trycker på knappen laddas sidan om. Svåra ord får då en liten länk (som text eller som en liten bild). Klickar hon på länken, visas en ordförklaring i ett separat fönster.

Vad som händer är att när man klickar på knappen är att den aktuella sidan läses in av en server, som har en central ordlista över krångliga facktermer och förkortningar. Servern jämför texten på sidan med ordlistan; när den hittar  en match sätter den in länkar till alla ordförklaringar och skickar tillbaka sidan till besökaren. 

Poängen är att en webbredaktion bara behöver skapa en enda central ordlista för de ovanliga eller speciella ord och förkortningar som finns inom det område 

Varje ord på den angiva sidan kommer att få den här symbolen efter sig om det finns i ordlistan: 

Om man klickar på symbolen öppnas ett nytt fönster som förklarar ordet. 

---

Länkar

http://xplain.crosscom.se/servlet/explain?url=http://www.riksdagen.se/faktabl/f07_budg.asp&dictionary=admin.parlamentarisk%20ordbok&parser=reg&presenter=popup  
Informationssida hos riksdagen

http://xplain.crosscom.se/servlet/explain?url=http://www.rsv.se/servicetjanster/trycksaksbestallning/best.html&dictionary=admin.RSV&parser=reg&presenter=popup  Formulär hos RSV

----

Att alla ska kunna använda sajterna - oavsett funktionshinder - har många blivit medvetna om: "Design för alla" är mottot.

Med moderna publiceringsverktyg för webb kan man dock i stort sett fixa det i ett svep (om beslutsamheten finns), eftersom  sidorna baseras på mallar och style sheets.

Att se till att språket är begripligt är ett ständigt pågående arbete.

----

Exempel: på en reklambyrå kallades en viss typ av portabla hårddiskar för "wombat". 
Inom EU kallas ett inofficiellt möte mellan utrikesministrar för "gymnich" (efter orten där ett sådant hölls första gången.

- - - -

Riksrevisionen granskade tidigare i år ett stort antal statliga webbplatser. De fann  att språket i stort sett var hyfsat. Men många webbplatser använde ändå begrepp som kräver särskild kunskap om vad myndigheten gör, tekniska termer, fackuttryck med mera. 

Myndigheter som i alla fall i princip ska tjäna medborgarna, är nog ändå ganska hyfsade. 
Alla företag har sina förkortningar, och särskilda namn på system eller processer, som kan vara svåra att förstå för vanliga människor.

Alla yrken och branscher har sina facktermer, förkortningar och buzzwords. 

Kanske i synnerhet på webben? Journalister och informatörer borde visserligen skriva begripligt, och i de flesta fall gör det de också. 

Men i många organisationer läggs allt mer av underhållet av webben ut på medarbetare, som inte är vana att skriva för publik.
- - - 
Det är klart att även de vill bli förstådda 

Allt fler människor får i 

"Design för alla" har varit ett motto för att se till att människor med funktionshinder (blinda, motoriskt handikappade) ska kunna ta del av information på webben. 

Men förmodligen är ett större problem är att många människor har svårt att förstå vad som skrivs på mängder av sajter.  

"Innehåll för alla" borde vara nästa stridsrop för att skapa bättre sajter.

Det finns förmodligen fler människor med kognitiva handikapp (som dyslexi eller förståndshandikapp).

- - - 

Var fjärde svensk har läsproblem
Vuxna svenskar är i topp i Europa när det gäller läsförståelse. Men var fjärde svensk har ändå så stora läsproblem att de har svårt att klara sig i vardags- och arbetslivet 

Det framgår av en färsk OECD-rapport där vuxnas läsförmåga i 20 länder jämförts. 

- Människor som inte kan läsa och förstå en text har svårt att följa med i vad som händer i samhället. Detta är i sin tur ett hot mot demokratin, säger Lars Nord, föreståndare vid demokratiinstitutet vid Mitthögskolan i Sundsvall. 

Rapporten visar att bristande läskunskaper är ett utbrett problem som finns även i de mest ekonomiskt utvecklade länderna. Men trots att Sverige ligger i topp i en internationell jämförelse går det inte att slå sig till ro, menar Lars Nord. 

- Tidningstexter kan vara för svåra för vissa, speciellt för de unga i dag som är så vana vid att matas med kortfattade nyheter i TV. Görs inget åt problemet riskerar det att bildas en samhällelig elit. 

Han tycker att medierna och skolan har ett gemensamt ansvar för att höja läsförståelsen hos svenskarna. 

- Jag tror på ett enklare tidningsspråk och att skolan ser till att lära eleverna att förstå och värdera information i en text. 

KATARINA ARNSTAD ELMBLAD 
Metro Stockholm, 2000-06-15, sid 20

- - - 

Riksrevisionen granskade tidigare i år ett stort antal statliga webbplatser. De fann  att språket överlag var hyfsat. Men många webbplatser använde ändå begrepp som kräver särskild kunskap om vad myndigheten gör, tekniska termer, fackuttryck med mera. 

Myndigheter som i alla fall i princip ska tjäna medborgarna, är nog ändå ganska hyfsade. Jag har en känsla av att det kan vara ännu knepigare inne i företag - på intranäten.

Alla vet hur det är att börja på ett nytt jobb: man konfronteras snabbt med termer, förkortningar och namn på saker och ting som man aldrig har hört talas om förut. 

I bästa fall kan man fråga sig fram. "Det där 'wombat' som folk pratar om, vad är det? Vad är en gymnich egentligen?"

Men i dagens företag läggs allt mer av ansvaret på att söka (och hitta) information på den anställde själv: leta på intranätet!  Och där möter den nyanställde organisationens interna språk, skrivet av folk som jobbat länge med wombattarna och inte tänker på att andra inte förstår vad man menar.

Alla företag har sina förkortningar, och särskilda namn på system eller processer, som kan vara svåra att förstå för vanliga människor.

Är det svårt att underhålla?

En ordförklaringsmaskin ska inte innehålla hela Svenska Akademins Ordlista. I många fall räcker det säkerligen med kanske hundra ord

Fler möjligheter: låt folk testa i förväg

Fast ska texter verkligen behöva ha ordförklaringar? Borde de inte vara begripliga redan från början?

Jo. Och en annan möjlighet är faktiskt att använda maskineriet som ett diagnostiskt test - redan hos författaren.

Byråkrat- eller kanslisvenskan har många former som inte egentligen ska förklaras, utan bör undvikas helt

Fler möjligheter: länka till försäljning

Systemet kan dessutom användas för annat än ordförklaringar.

Låt mig förklara med ett konkret exempel: en organisation eller myndighet på miljöområdet.

På sin sajt kan de ha mängder med sidor, i olika sammanhang, som tar upp begrepp som "försurning"  eller "NOx" (kväveoxider) eller "hållbar utveckling". 

Om nu organisationen ger ut en ny rapport om "försurning", skulle man ju gärna vilja lägga till erbjudande om att köpa den på alla sidor där begreppet nämns. 

Men att leta upp och lägga till det på alla sidor tar orimlig tid. 

Men samma maskineri som ger ordförklaringar kan lika gärna generera länkar till just nya böcker eller rapporter om just de företeelser - och bara de! - som den aktuella sidan berör. 

I stället för ett fönster med en ordförklaring, öppnas ett fönster med ett erbjudande om att beställa boken direkt från organisationen.

Länkar till försäljningen behöver inte nödvändigtvis ligga i nya fönster. Det går lika bra att skapa en lista med länkar i en egen ruta på sidan (förutsatt att layouten är anpassad för det).

Arkiv: framåtlänkar

Med lite utveckling skulle tekniken också kunna användas för att länka "framåt"  från gammalt material på en sajt.

När jag skriver en artikel På Kornet lägger jag ofta till länkar till äldre artiklar i angränsande ämnen nere till höger. Men det är mer sällan jag kommer ihåg (eller orkar) gå in i gamla artiklar och lägga till länkar till nyare texter i samma ämne. 

Men när läsare kommer via en sökmotor till en gammal text vill jag gärna att hon ska se även nyare texter. 

I vissa fall - särskilt på tidningar och nyhetssajter - kan gamla artiklar vara överspelade och helt missledande.

I stället för "Se denna text med ordförklaringar" skulle varje sida kunna ha en länk för "Se om det finns nyare texter om dessa begrepp". Istället för att jämföra sidan mot en ordlista med förklaringar skulle maskineriet kunna jämföra sidan mot en lista med nyckelbegrepp med uppgift om senaste artikel med samma märkning.

Även denna funktion skulle alltså kunna göras automatisk, utan att man behöver gå in i varje gammal artikel och lägga till "senare artiklar":

Intranät: hjälp för nyanställda

klklkl